96 
exemplar varit oss omöjliga all uppläcka, och sy- 
nas ulvexa något sednare än de öfriga. 
Bukfenorna träffas stundom hos de minsta 
exemplaren ej blott relativt, utan absolut större 
än hos de vuxna ; deras aftagande med åldern 
synes här bero deraf, att det yttre svarta hrä- 
met så småningom fälles^ ty någon urblekning 
deraf kan ej ega rum, då det alltid, så länge en 
enda punkt deraf i yttersta spetsen återstår , för- 
blir kolsvart — och lika litet kan någon blolt 
mekanisk afnötning komma ifråga. En sådan fäll- 
ning af fenornas bräm är föröfrigt ingalunda nå- 
got isoleradt fenomen hos denna fisk; ehuru en 
sammanställning och jemförelse af de redan an- 
märkta, hithörande fall ännu saknas. Man jem- 
före blott ryggfenan hos Xiphias (hvars fällning 
man vanligen, men säkert orätt, vill förklara 
som en blott mekanisk afnötning), hos Lampris 
enligt GuviER och Valenciennes, bröstfenorna och 
stjertfenan hos Sjngnathus himhriciformis, de ver- 
tikala fenorna hos Laxens nyss utkläckta ungar 
o. s. v.; och man skall snart blifva öfvertygad, 
att en dylik fällning af fenornas bräm, en slags 
metamorfos om man så vill, mångenstädes inom 
fiskarnes klass föiekommer, och troligen spelar 
en vigtigare röle än hittills är anadt. 
Den här ifrågavarande fiskens diagnos och 
synonomi blir, efter det ofvan anförda : 
Motella iCouchia) argenteola: argeiilaLa, coni- 
pressiuscula, rostro brevi, obtuso; ciirhis 5, 
mentali diametrum oculi non altingente; caudå 
emarginatå. 
Pinnae venliales in adulto mcdiocres, pel- 
lucida); in juniore maxima? — i longitudinis to- 
lius a^quantes), apice alerrim^e. 
Longitudo 
