112 
denna sträcka sr fonnn således liksom duhhrl , eller 
i)e.står af 2 tätt intill h varandra liggande, vid hasen 
sammanvuxna hinnor. Det bräm omkring främre sug- 
skifvan, som pä sidorna bildas af de 3 förstnämnda 
stiålarnemed deras hinna, fortsattes framtill, utan af- 
hrott, af en liknande binna, men som saknar allt spår 
till strålar; i början utgör den en tydlig fortsättning 
af strålarnes hinna , och har några grunda, oregelbundna 
flikar, men längre fram blir dess kant alldeles helbräd- 
dad och liksom rundklippt, och bär en mängd 24 — 
28) sniå, tätlsittande och i ändan rundade fransar. 
Omkretsen af hela detta bräm utgör en fullkomlig cir- 
kel, som baktill kompletteras af den bakre sugskifvan 
med dess bram. Sjelfva den främre sugskifvan, som 
infattas af brämet, är oval på tvärs, och visar en fåra 
längs midten, samt omkring densamma 4, mer eller 
mindre tydliga, fördjupningar. Dessutom är inre de- 
len af hela kj-ngen ellei- brämet tätt besatt med små 
cirkeliunda ^eller stundom, der de stå tätast, sexkan- 
tiga) vårtor, hvilka utan tvifvel i väsendtlig mån bi- 
draga till fatssugningen: af dessa vårtor äro de som 
sitta närmast sugskifvan störst, och de yttre aftaga 
småningom i storlek. 
Den hakre sugskifvan är större än den främre, och 
till formen 4-kantig. Dess främre rand är den kor- 
taste, rät eller obetydligt konvex: och berör omedel- 
bai ligen främre sugskifvans bakre rand; de båda sido- 
rändeina äro likaledes räta, gränsa intill • de bakersta 
strålarne i främre sugskifvans krage, och hafva samma 
längd som dessa strålar, så att bakre sugskifvan jemnt 
fyller rummet mellan dessa , och kompletterar den ofull- 
ständiga cirkel, som bildas af främre sugskifvans krage. 
Den bakre randen är längst och bildar en båge, som 
fortsättning af främre sugskifvans bräm; den kantas 
sjelf af ett k{>vt, i kanten fint flikigt och krusadt bräm , 
hvari man under en starkare loupe kan räkna 23 — 24 
strålar, hvilka börja långt innanför brämet, inemot 
skifvans midt. Från skifvans yttre och bakre hörnslår 
sig detta bräm rakt uppåt, och lägger sig tätt intill 
kroppens sidor såsom en tydlig, bred fena, hvars rot 
sträcker sig ett långt stycke upp åt kroppssidan , straxt 
bakom bröstfenornas rot. Strålarne i denna fena, som 
är ytterst fin och tunn, har del varit oss omöjligt att 
räkna , 
