113 
räkna; och då den, såsom nyss nänidt, ligger Ifitl tryckt 
intill kroppen, och dold under de stora bröstfenorne, 
sä kan den vid en ytlig undersökning lätt alldeles öf- 
verses. På sugskifvan bildas af intryckta linier figuren 
af ett H. , hvars sidolinier äro närmast i midten och 
åt båda ändar divergera; de båda främre grenarne ut- 
löpa i de hörn, der främre randen sammanstöter med 
sidoränderna, h varemot de bakre grenarne icke nå ut 
till randen, utan sluta på samma ställe der strålaine 
under skifvan begynna. I midten af detta H märkes 
en triangulär fördjupning, och närmast omkring den- 
samma är skifvan bar, men betäckes föröfrigt af små 
tätt packade vårtor, som till form och storlek öfver- 
ensslämma med vårtorna pä främre sugskifvans bräm; 
af dessa vårtor räknas till främre randen 3 — 4 rader, 
sidoränderna 4 — 5, men till bakre randen 7 rader; de 
i innersta raden äro störst. 
Ry^^fenan är helt liten [^(| af totallängden), och 
sitter så långt tillbaka att dess afstånd från stjertroten 
knappt är lika med dess halfva längd; dess kant är 
flikig, dess strålar vanligen 6 (sällan 5 eller 7), af 
hvilka den 4.*de tyckes vara längst; alla äio enkla och 
synas vara oledade. Anns j som sitter alldeles i midten 
af kroppslängden, omgifves af särdeles tydliga, radie- 
rande rynkor; straxt bakom densamma en stor konisk 
papill, och derifrån till analfenans början en djup fåra. 
Analfenan börjar först långt bakom anus (något längre 
än afslåndet från anus till bakersta randen af sugap- 
paratet), litet längre bakåt än ryggfenan, är litet kor- 
tare än denna, och når litet närmare sljerlfenans rot. 
Dess form öfverensstämmer föröfi igl i det närmaste med 
ryggfenans, äfvensom beskaffenheten af dess strålar, 
hvilka dock äro ännu färre till antalet, 4 eller stun- 
dom 5. Stjertfenan j som innehålles något mer än 5 
gånger i totallängden, är af oval form, vid roten all- 
deles tvär, i ändan afrundad; de båda mellersta strå- 
larne äro längst, och de derpå följande aftaga lång- 
samt, så att 8 strålar kunna antagas bilda fenans spets, 
hvarefter de 3 — 3, som sitta ytterst på hvarje sida, 
aftaga hastigare. Alla äro tydligt ledade, men enkla. 
Inre delar: Magenstor, genom eu stark insnörning 
vid pylorus skild frän larmen, som är helt kort och 
K. V. Akad. HandL 1844. ^ 
