114 
går rakt och utan minsta ki ökning ned till anus; 
appendices pyloricoe finnas inga. Lefvern stor, gul, 
delad i 2 flikai-, af h vilka den högra är störst. Sim- 
blåsa saknas. Till generationsorganer hafva vi ej kunnat 
finna några tydliga spår. Rj-ggkotor 30, af hvilka 14 
tillhöra bukhålan och 16 stjerten; på första ryggkotan 
saknas refben , de följande 13 bära starka refben, af 
hvilka förslå paret är störst. 
Till färgen varierar denna lilla fisk så, alt 
man knappt träffar två individer som äro hvar- 
andra lika. Grundförgen är dock alllid rödlätt, 
klar och liflig, med mer eller mindre blandning 
af gult, som än bildar smärre, orgelbondet strödda 
fläckar eller punkter, än sammanhängande band 
längs ryggen och sidorna, eller en rad af större 
fläckar tvärs öfver ryggen o. s. v. Tvärsöfver 
pannan, mellan båda ögonen, går vanligen en 
ljusare linie, och bakom denna sträcker sig ett 
mörkare färgad t bälte tvärsöfver kroppen. På 
sidorna, stiaxt bakom bröstfenornas rot, tinnes 
oftast, dock icke alltid, en rundad, mycket Ij^d- 
ligt och skarpt markerad, svart eller mörkt pur- 
purfärgad fläck, kanlad med en smal h vit strimma 
(deraf artens namn); föiöfrigt är buken och hela j 
undre sidan vanligen ljusgul, stundom ulan röda ' 
fläckar eller streck på underkäken och stjertens 
sidor. Ögongloberna ofvan gråaktigt olivgröna, 
midtpå gåi- ett brunaktigt band, hvarefter undre 
sidan blir något ljusare. Iris guldgul, pupillen 
skönt skiftande i grönt och blått. Bröstfenorna 
och hela sugapparalen äio alltid ofläckade, men 
de omaka lenorna äro spräckliga af gula och röda, 
mer eller mindre afbrutna tvärband. 
Denna art kan ingalunda räknas till de säll- 
syntaste? fiskarne vid Noniges veslra kust, och 
orsaken hvaifore den så länge midgåll uppmärk- 
