Melhodisk öfversigl af Idislande 
djuren ^ Linnés Pecoi a ; 
af 
CARL J. SUNDEVALL. 
(med pl. 13 och 14 . 
1. Inledning. 
Att en naturenlig och systematisk nppslallning 
af de idislande djuren icke finnes, torde vara en 
af de brister, som nu röja sig aldra synbarast uti 
vår kännedom om diiggdjursklassen. Detta sam- 
manförande af arterna efler deras likhet i bild- 
ning, eller, såsom man säger, slägtskap, h vilket 
benämnes naturligt system eller method, kan väl 
af mången anses likgiltigt, då man i alla fall 
känner sjelfva föremålen så väl, som större de- 
len af Pecora, öfver hvilka man nu har goda figurer 
och vidlyftiga beskrifningar. Men sjelfva den an- 
tydda bristen visar dock att kännedomen ej är så 
god, som den i början kunde synas, och att ett 
nytt försök till dess afhjelpande ej är öfverflö- 
digt. Om detta försök blott skulle lyckas att 
underlätta deras möda, som vilja förskaffa sig en 
allmän kännedom om denna djurordning, så hade 
det hunnit ett af sina åsyftade mål. 
Vid genomgåendet af de hittills utgifne upp- 
ställoingarne af Pecora finner man snart, att den 
