126 
lian fördelade i 4 afdelningar: Bubalis (de oxe- 
lika), Connochcptes (Gnu), Antilope och GcizeUa, 
Men dä dessa afdelningai-, oaktad t användandet 
enligt Iltjgf-rs nyss (1811) gifna Föredöme, af 
flera delar såsom kännetecken, hvarken voro na- 
turliga, eller bestämdt karakteriserade, frarastodo 
de aldrig såsom genera, utan upptogos blott så- 
som sectioner af det ännu odelade genus Antilope. 
Alldeles enahanda blef förhållandet med de 8 
sectioner, som Bläinville år 1816 framställde 
under egna geneiiska namn, nemligen Antilope, 
Gazellcij, Cervicapra , Tragekiphus^ Alcel aphus 
(Bubalis Licht. pars), Bosehiphus (Gnu), Oryx 
och Rupicapra, De voro ej naturliga, och ehuru 
flera kropps-delar nämndes i diagnoserna, så S}^- 
nes dock tydligt, att hornens yttie form eller 
Där- och frånvaro hos honorna utgjorde de egentliga 
kännetecknen , och denna brist förbättrades ej der- 
igenom att Des^iäPxEST tillade ett par sectioner 
med slägtnamn {Oreas och jEgoceros). Cuviers 
Regne Animal (1817 och 1829) gjorde uti den- 
na djurordnings fördelning, ingen hufvudsaklig 
ändiing. 
Etnellertid tillväxte antalet så, att Fischers 
Synopsis, år 1829, kunde upplaga 52 ai ter under 
släglet Antilope j, utom liera, h vilka ej erhöllo 
nummer, såsom alltför tvifvelaktiga. Samlingaine 
hade nu få 1 1 ett annat utseende, och ej blott i 
England, i Paris och i Berlin, utan på flera an- 
dra ställen, kunde man få se hela exemplar af 
en del bland dessa djur, och nva goda ligurer 
samt beskrifniugar , af Lichtknstein, Efirfxberg, 
RiippELT, och Cretzschmar m. fl. lemnade npp- 
lysningar om en stor del af dem. Då företog 
Öfv. llA>ni.TON S^rrH, (i Griiliths Animal Kingdom, 
1827) en ny bearbetning af alla Anliloperne, och 
