127 
fördelade dem i 21 små afdelningar med. geims- 
namn. Större delen af dessa voro nu verkligen 
naturliga grupper eller genera, men de qvarstodo 
ännu såsom blotta sectioner af slägtet Antilope, 
utan att verka på hela Ordningens naturliga för- 
delning. De voro dessutom sinsemellan högst 
oriktigt ordnade och karaktererne eller diagnoser- 
ne voro, oaktadt sin stora ordrikhet, opålitliga 
och alldeles obestämda. Dessutom vimlar hela 
framställningen af fel mot den antagna nomen- 
claturen, så att många väl kända arter framstäl- 
las under nya, eller under tvenne namn, och 
många upptagas såsom säkra efter otillräckliga 
underrättelser, som nu för tiden ej hade behöft 
användas för att ytterligare öka den allt för stora 
listan på namnarter ••''). Dessa fel har A. Wagner 
rättat uti Supplementet till Schreber, vol. 4, år 
1844, hvarest han bibehåller slägtet Antilope Paix. 
och indelar det i ungefär samma sectioner som 
H. Smith, men bättre ordnade och förseHde med 
korta kännetecken som passa på arterna, hvilka 
dessutom blifvit kritiskt bedömde och rätt be- 
nämnde. Hela ordningens fördelning är ännu 
sådan som den varit, men med öppet erkännan- 
de häraf och till följe deraf, med bibehållande 
af de enda för denna indelning passande karak- 
tererna, nemligen de efter hornens form. Under 
si. Antilope återfinna vi således ännu de getår tade 
afdelningarne: Nemorhedus, Haplocerus och Ru- 
picapra, men förenade under benämningen "Ca- 
prina," och till slut uppföras alla de som närma 
sig till Oxeslägtet. Endast svårigheten att finna 
*) Den som ej liar tillgång til! det nämnda dyrbara 
verket kan se hela uppställningen uti tillägget lill 
Fischers Synopsis p. 623. 
