130 
förliga karaklerer och kritisk framsUillning af alla 
kända arter, men för detta ändamål hade ett be- 
sök uti Englands rika samlingar varit behöflig. 
Emellertid har sedan den tiden A. AYagner till 
en stor del utfört detsamma, uti det nyss förut 
citerade supplementet till Schreber, och då Ogiley 
i fortsättningen af sitt arbete ej lärer underlåta 
att framställa arterna med all möjlig omsorg, 
vore det öfverflödigt att här nedlägga alltför 
iDycken möda derpå. Jag skyndar alltså att med- 
dela den generella öfversigten, hvaruti det mesta 
nya lärer komma att innehållas, och vidrör 
blott arterna helt lösligen, så vidt de hittills äro 
mig bekante. Emellertid hoppas jag, att med 
tillhjelp af Wagners arbete, skola ej många kända 
arter undgå att uppräknas på sina ställen. Större 
delen af dessa arter har jag sjelf sett och under- 
sökt, samt har derför att tacka den utmärkta be- 
nägenhet, hvarmed man uti de stora djursamlin- 
garne i Berlin, Frankfurth, Paris och Leyden, 
samt på andra ställen som nämnas i det följan- 
de, tillåtet mig att få fritt begagna allt som fanns 
och åstundades. Det b()r ej heller glömmas att 
Zoologiska IViksmnseuni här i Stockholm äger 50 
arter af Pecora, h vari bland 28 tillhöra det stora 
furdna Antilopslägtct. 
2. Ow Hornen. 
Flera nyare zoologer, att böi ja med Illtger, 
hafva insett otillräckligheten af de karakterer för 
slägten och afdelningar, som hämtas af hornen, 
då dessa delar ej finnas hos alla de individer som 
de skulle karakterisera, och då man dessutom 
funnit , utt de cj utgöra någon osviklig måttstock på 
arlernas aflinitct, såsom vi i det föregående haft 
