136 
Då ett lijorlhorn affaller blöder ändan af 
rosenstocken, och en skorpa uppkommer deröfver 
liksom öfver sär i allmänhet. Under denna skor- 
pa bildas nu, på få da^ar, en mjuk rundad massa, 
bestående af cell vä tält genomdragen af blod- 
kärl från rosenstocken, och öfverklädd af en tunn, 
mjuk hud, hvilken snart blir beklädd af hår. 
Denna massa är rundad som en dyna, och till- 
växer med en så förvånande hastighet, att ett 
stort hjorthorn, af 2^ fots längd, blir fullvu- 
xet på 3 å 3^ månader, och färdigt, renadt för 
bastet, på högst 4| månaders tid. Tillväxten 
sker från ändan, sålunda, att hvarje del för- 
benas efterhand, och blott den nybildade spet- 
sen är mjuk. Således äro nedre delarna fullvuxna 
och härda innan ännu hornet hunnit utväxa 
till det ställe, hvarest äiid-grenarne skola utgå. 
Ändan är under tillväxten trubbigt rundad och 
klädd af ganska tunn, känslig hud, och det är 
uppenbart att hela tillväxten sker just från denna 
tunna hud, som ständigt vill bli tjockare, men 
med detsamma utspännes Öfver en större massa 
nybildade blodkärl och cellväf, och sålunda bi- 
behåller sig lika tunn. Den mjuka inre delen 
tyckes blott bestå af blodkärl, och dessa komma 
från huden samt kunna helt och hållet anses så- 
som en produkt deraf; ty hornet emottager alle- 
nast blod från de stora arterer som löpa i dess 
hud, och derifrån utväxa de fina kärl-grenar 
och den cellväf, som utgöra det nybildade mjuka 
ämnet i spetsen. Dessa nya delar tillväxa alltid 
från arter-ändarne , som från alla sidor mötas i 
centrum af den nya ändans hud, och till följe 
deraf visar alltid den nvbildade ändan en hvirf- 
vel af blodkärl, som fortsättas tillbaka rätt ned 
uti det inre af hornet. Tillfölje af detta bild- 
