155 
ren väsendtligen lillhörigt, är det, alt den nakna 
huden under gripsvansen på Åpov är på lika 
sätt str immig. 
Efter den bär framslällda åsiglen bar men- 
niskan inga tassar, utan kan sägas bafva 4 bän- 
der likså väl som Aporne; men då dessa sednare 
hafva främre extremiteternes bänder mindre ut- 
bildade än de bakres, så är föi bållandet oravändt 
bos Menniskan. 
Utom Menniskan ocb de s. k. qvadrumanerne 
finnes, så vidt jag känner, blott en djurfamilj, som 
äfven efter den bär gifna definitionen, är försedd 
med bänder, nemligen den del af Pungdjuren som 
bafva stor ocb ■ motsättlig tumme j)å bakföttei na. 
Dessa äro de stora genera DldelpJiis ocb P hålan- 
gista (med Petaui us), b vilka bärigenom tillbopa 
framställa sig såsom en egen grupp ocbafbvilka 
de sednare uppenbart i Austialien löreträda Apor- 
nas ställe. De bafva, äfven på framfötterna , in- 
böjliga, gripande fingrar, b vi i ka dock äro något 
kortare än bos Aporna, ocb krökta klor såsom 
Hapale. Den nakna delen af deras svans är ej 
strimmig. De öfiiga pungdjuren (Dasyurina, Pe- 
rameles, Halmaturina, (Lipurus?) Pbascolomys och 
M(jnotremerna) visa ej tecken till denna bildning. 
Det kan bär anmärkas att bvirflarne uti de nämnde 
pungdjurens bänder äro ofullständige ocb sakna 
egentligt centrum, samt att pä björnens tiamp- 
ytor äro de små vårtorna så ställda, att man bär 
ocb der tycker sig kunna följa dem i rader ocb 
i bvirfiar, men vårtorna äro dock skilda. 
För att sluta förteckningen på däggdjuren 
efter deras olika fot-foriner fortsätta vi med: 
4:o Ving-djur (C bi rop ter a) med klor, utan 
egentlig trampyta, ocb främre extremitelernes 
fingrar längre än kroppen, samt förenade med 
