169 
man så behagar, af Bubalus pygargus. Märkvär- 
digt är förekommandet i Nordamerika af en enda, 
med Gazellerne närslägtad djurart, Dicranoceras , 
som dessutom har ovanligt bildade horn, I Syd- 
amerika finnes ej något kändt Antelopartadt djur, 
ehuru denna verldsdel innehåller ofantliga Stepp- 
länder. 
Af det ofvan anförda inhemtas, att de Ga- 
zeller som lefva utom slägtets egentliga hemland, 
äro få till antalet och af betydligt afvikande form. 
En blick på den systematiska uppräkningen af 
dessa arter, längre fram, visar, att de dessutom 
äro sinsemellan ganska afvikande, ungefär i den 
mån de bebo skilda trakter; h varemot de som lefva 
inom det område, för hvilket de tyckas vara bil- 
dade, äro talrika och så närslägtade, att man blott 
med svårighet kan åtskilja en stor del bland dem. 
Liksom ^/2^e/o/;-familjen hufvudsakligen till- 
hörer det nyss definierade området, äro arterna 
af familjen Sjlvicaprina inskränkte inom det 
egentliga Afrika, söder om stora öknen. Hjort- 
arterne (Fam. Cervina) äro, såsom nämndes, ut- 
bredde öfver båda kontinenterna, med undantag af 
samma Afrika, och de båda återstående större fa- 
miljerne, Bovina och Caprina^ hafva en lika stor 
utsträckning; men de saknas i Sydamerika i stäl- 
let för Afrika och artantalet är betydligt mindre. 
Den får- eller get-art som man trott sig finna i 
Sydamerika, är blott känd efter alltför osäkra upp- 
gifter (Capra pudu MoL; Ixalus probaton Og.). 
Kalla zonens Pecora visa den derstädes ej 
ovanliga egenheten, att samma arter finnas rundt 
omkring jorden, i Europa, Asien och Amerika, 
nemligen Renen inom den egentliga kalla zonen 
och Elgen i Norra delen af den tempererade. 
Man skulle kunna säga, att kalla zonen förhåller sig, 
