219 
Hos HoK iTitestinaJis (fig. 30—32), H, tremula 
(fig. 25 — 27) och Thjouidium pelliicidum (fig. 15 — ■ 
16) äro dessa uppstigande grenar 4, bildande således 
tillsanuuans liksom elt genombrutet torn eller en 
krona, som i sj^nnerhet hos H, uitestuialis haren sär- 
deles vacker form och 2 hal på hvar och en af de 4 
sidorna. I spetsen är h varje gren äfven här van- 
lii^en 2-klufven, men stundom utskjuta från den 
ring, som öfverst sammanhåller det hela, flera 
oregelbundna taggar eller spetsar (fig. 27) 
Det sjnes vara samma uppstickande del , som 
hos Sjnapta (fig. 57 — 60) förekommer på ett så 
eget sätt modifierad, och utgör det bekanta an- 
karet, h vilket dessutom här icke uppstiger ver- 
tikalt från skifvans niidt: utan fästes, undei- en 
mycket sned lutning, i dess ena ända. 
En, som det synes, analog bildning förekom- 
mer i tentaklerna kring muiinen af SpatangL 
Dessa tentakler upplösa sig i ändan, pensellikt, 
i en mängd flikar, och i midten af hvarje sådan 
flik inneslutes en lång kalknål (fig. 66). Hvarje 
'sådan nål sitter med sin basis vertikalt häfiad 
till en liten cirkelrund skifva, genomborrad med 
en mängd fina hål (fig. 67 föieställer en sådan 
skifva uppifrån sedd), och emot skifvans midt 
uppstiga flera grenar, snart föienanrle sig till en 
enda slam, som är den långa nålen, hvilken 
här synes motsvara den uppstigande delen på Ho- 
iothuriernas skifvor. 
En kalkskifva, vanligen stor och genombru- 
ten med talrika hål, inlager fötternas spets hos 
alla Holothurier. Oftast är den cirkelrund (fig. 
22, 34), med ofulländad, liksom sig foi tbildande 
kant, men hos Tlijone Raphanus har den en egen 
form (fig 52) och består af en högst oregel bun- 
