220 
den, 8 — 9-strälig stjerna. Hos Cucwnaria Hynd- 
manni och C. elongataj der fötternas sidor äro 
så tatt belagda med kalkstycken, är skifvan i 
spetsen nästan alldeles rudimentär (fig. 14); och 
hos en annan art, ThjoJiidium commune j hafva 
vi funnit den i hög grad varieia, från en stor, 
särdeles utbildad skifva (fig. 22), till helt liten, 
oregelbunden och nästan rudimentär (fig. 23). — 
I fötternas spets hos Echini förekommer ock en 
stor kalkskifva, men af en ännu vackrare och 
mera komplicerad form (fig. 63). Den är här först 
observerad af Monro, sedan beskrifven af Erdl 
och med största noggranhet af Yai.eintin, i dess 
stora arbete öfver anatomien af EcJiinus Uvidus , 
utgörande 4:de häftet af Agassiz's Monographies 
des Echinodermes, h vartill vi hänvisa. — Ana- 
loga, men mindre reguliera bildningar finnas i 
spetsen af tentaculae buccales hos Echini (se Va- 
lentin) och hos Spatan^i (fig. 65), innan stam- 
mens pensel I i ka grening begynner. 
Märkligt är, att i Sjöstjernornas fötter (såväl 
Asteriaders som Ophiurers), åtminstone hos så mån- 
ga vi hittills undersökt, saknas allt spår till kalk. 
Man ser blott under mikroskopet i spetsen af de 
flesta Asteriers fötter en slags muskulös skifva, 
bildad af radierande veck och fi.brer, som utgå 
från centrum emot peripherien, och synes stå i 
väsentligt sandjand med fötternas sugförmåga. 
Alldeles liknande veck och muskeliibrer har Va- 
lentin funnit i Echinernas sugskifvor, utan före 
kalkringen; men i Holothuriernas hafva vi aldrig 
funnit spår deraf. 
é) \''anligen hafva skifvorna tendens till en 
afrinidad form, och förbli således alltiJ från h var- 
andra isolerade; blott på tentaklerna hos de båda 
a I" ter, af h vilka vi bildat släg tet Z'/ijo///'t//>//?i , ut- 
