00^ 
komma smärre, isolerade kalkskifvor (se VALE>Ti>i\ 
som i hög grad likna Hoiolhnriernas. 
Afveii i hudskelettets mikroskopiska sLiuktur 
röjer sig således den stora analogi, som genom- 
går hela Echinodermernas klass. 
Måhända haFva vi gutt för mvcket i deUilj 
i denna framställning; men vi hafva ansett dessa 
detaljer intressanta, isvnnerliet för att visa den ut- 
märkt konstanta form, som kalkstyckena hos hvarje 
ai*t antaga. Biand våra 14 arter gifves det ingen , 
hos hvilka de icke hafva en egen typus; och 
huru karakteristik och lätt igenkännlig flenna är, 
derom kan man måhända svårlioeo göra sig riktigt 
begrepp, utan att sjeif hafva sett dessa st veken 
under mikroskopet. 
Man plägar med skäl anse Hulotluiriernas ar- 
ter som ytlerst svara alt med säkerliet uiskilja 
och bestämma. Få Naturforskare äro i tillfälle 
att observera dem lefvande, och de exemplar som 
i Museer förvaras äro merendels oioenkänneli^ia 
och omöjliga att beslämma, äfven med tillhjelp 
af de bäsla beskrifningar och figurer ••'). Också 
råder i Holothuriernas hela systematik och art- 
begränsning ännu i denna dag en otrolig foi vir- 
ring. Äfven såsom ett medel alt med \ ida slorre 
säkerhet än hittills kunna bestämma HoloMui! ier- 
iias arter, torde således hudens strukhir inga- 
lunda vaia alt förakla, utan tvertom bora hli af 
mvcken Nii;(. Oss har den, vid beslämmandel af 
de 
*; 'Les Uolothiiries, uiie fois racornies d.in> iine liqiieiir 
coiv.ervalrice, on ne ptui j)lns en tivev (iiaunc parlie 
pour la deleiniirialioo desespcces:" Qv o v ti Gäimard , 
Voy. (le TANtiolaljr, Zoopli. p. 15. 
