233 
fälle att begagna de betjdligasle af Skandinaviens 
Museer, så har äfven vår Fauna genom detta 
arbete fått många uyi\ tillägg. I följande för- 
teckning öfver de Skandinaviska arterna följa vi 
helt och hållet ofvannäranda arbete, och tillägga 
blott några sednare anmärkta, till större delen 
äfven för vetenskapen nya arter. 
a) Ophiurce. 
3. Astrophjton Linckii M. T. 
Synes finnas längs hela Norrska kusten ända 
till Bohuslän, men endast på mycket betydliga 
djup, 100 — 200 famnar och deröfver, i de stora 
Korallernas region, på h vilkas gienar den sitter 
fastslingrad och med hvilka den vanligen uppdra- 
ges. Armarnes första grening sker hos yngre 
individer långt utanför skifvan, hos medelstora 
i sjelfva skifvans kant, hos fullvuxna på dess 
undre sida. Jemför de späda ungarnes beskrifning 
i Kröyers Tidskrift, III, p. 544. 
4. Astrophjton Lamarckii M. T. 
Längre mot norden synes denna art vara 
mindre sällsynt än föregående; så är åtminstone 
fallet redan vid Christiansund. 
5. Asteronjx Lovéni M. T. 
Hittills blott funnen af Lo VÉN, vid Bohuslän 
och Finmarken. 
6. OphioJepis cUiata (Retz.) 
Allmän från Finmarken (Loven) ända ned till 
Sundet. 
7. Ophiolepis squamata (Delle Ch.). 
Denna art, förut anmärkt i Medelhafvet och 
vid England, är ymnig vid Christiansund , bland 
