234 
Conferver o. ti., i sma vattenpussar, som vid eb- 
ben lemnas qvar i bergshåloina. Ingen annan af 
våia Echinodenner träffas, utom uiiclanlagsvis, 
så högt uppe i vattenbrynet. 
8. Ophiolepis fiUformis (O. F. Mult,.). 
På lei botten, åtminstone från Christiansuncl 
ända ned till Sundet. Den tredje taggen ofvau- 
ifråi) på armarnes sidor (isynnerhet i närheten af 
armarnes rot) andar sig veikHgen, äfven på vår 
Skandinaviska art, med tvenne tvärutskott, unge- 
fär sådana som de af Forbes beskrifvas; dock 
mycket mindre än på hans figur, och icke ver- 
tikala, utan horizonlela. 
9. Ophiolepis scolopendrica (Linck). 
En af de allmännaste arter ända ned till 
Sundet; till färg och teckning va lierande i oänd- 
lighet. 
10. Ophiolepis Ballii (Thomps). 
Af denna ai t, förut blott anmärkt vid Eng- 
land, erhöllos forleden sommar några små exem- 
plar af Cand. Rasch, under hans undersökning 
af den s. k. Havbioen; således på betydligt djup 
och långt ute i ö])pna ha f vet. 
11. ? Opliioconia bidentata (Retz.). 
Retzii originalexemplar af denna art, som 
förvaras i Lunds Zool. Museum, skall vara från 
JNorrisje. 
12. Ophiocoma ni gra (O. F. M.). 
Här och fler ymnig längs Norriges vestin 
kust (åtminstone upp till Christiansund); men 
synes redan i Ijohuslän vara sällsyntare och går 
knapf)ast ned till Sundet. Originalexemplaret af 
O. Ailssonii M. T. {Jst. tricolor Rktz, Ophiura 
