237 
sammanrullas i spiral alldeles som hos AstropJiy- 
ton, Skifvans mjuka öfverdrag sträcker sig bär 
alldeles icke, såsom hos Ophionijxa och Ophio- 
scolex , äfven öfver armaina och deras taggar, 
ulan aimarna bäia nakna sköldar, alldeles som 
t. ex. slägtet Ophiolepis, Af sådana sköldar räk- 
nas längs hela armens ofvansida ungefär 300. 
Såväl rygg- som buk-sköldarna äio nästan 4-kan- 
tiga, tvära; sidosköldarna bära 3 laggar i raden, 
alla korta (betydligt kortare än ryggsköldarnes 
bredd); den mellersta af dessa taggar, som är 
något längre än de andra, har en högst egen form 
(se fig. 6), något liknande en hillebard eller en 
tve-eggad, korlskaftad yxa*); af de båda andra 
är den öfre tjockare än den undre. Skifvans 
diameter på vårt största exemplar 7^ mill., ar- 
marnas längd 100 mill. Skifvan olivgrön eller 
smutsigt brungrön; radialsköldarne hvitaktiga, 
åtminstone alUid i båda ändar. Armarna m.örk- 
bruna, vid sjelfva roten vanligen något blekare, 
men utåt öfvergående till en rödbrun färg. 
Yid Hvidingsö, en af de yttersta öarne utan- 
för Stavanger, erhöllos förleden sommar några 
exemyjlaraf denna vackra ai t, på skalbotten och 20 
— 30 famnars djup. Sjelfva den lilla kroppen eller 
skifvan är utomordentligt mjuk, så att då djuret 
t. ex. skall krypa förbi eller emellan några hår- 
dare föremål, ser man den böjas och vikas på 
olika sätt, och när armarna sättas i rörelse för 
att flytta den åt något håll, dragés den alldeles 
på sned. Den kan också höjas och sänkas, och 
när den höjes, resa sig radialsköldarne alldeles upp, 
så att hela fältet mellan dem bildar en puckel, 
*) En antyduing lill något dylikt förekommer, som of- 
van närimdt, äfven hos Ophiolcpis Jiliformis, 
