250 
nula, vanl. 12 i kanten och 3 — 4, slundoni flera , 
oågot större i midlen. Mellan dessa plåtar sitla 
der och hvar några enkla t en ta k el porer ströd- 
da. M a d r e po rplåt en liten, ligger vanligen när- 
mare medelpunkten än närmaste randplåt. Fär- 
o:en ufvan blodröd, under hvitoul 
På anförda ställe beskref von der Lippe Pa- 
RELius redan år 1768 denna vackra art och gaf 
deraf en ganska igenkännlig figur. Han säger att 
den synes stå närmast hiyyjEiy^, aurantiaca och "är 
måhända en artförändring deraf." Också hän- 
förde O. F. Muller, som aldiig sjelf sett arten, 
utan betänkande Parelii beskrifning och figur till 
sm aurantiaca , och ifrån detta ögonblick råkade 
de alldeles i förgätenhet. I sednare åren är arten 
af Stifts-Amtman Christie funnen vid Askevold 
i Bergens Stift, af oss vid Bergen och vid Chri- 
stiansund, hvarest de största exemplaren erhöl- 
los, på 30 famnars djup, sandbotten. Äfven i 
Chi istianiafjorden har Mag. Örsted erhållit ett 
exemplar af denna art, så att den, ehuru öf- 
verallt ganska sparsam, synes förekomma längs 
största delen af Norriges kust. 
31. Astropecten Andronieda M. T. (Tab. VII, 
lig. 18, 19): 
radiis apice valde attenuatis, acutis; diame- 
tro minore ad majorem (in 8-pollicari) = 1 : 5; 
scutis marginalibus 50, sulcis profundis distinclis, 
margine tenuiter granuloso-fimbriatis; superiori- 
bus inermibus, granulosis; inferioribus secus mar- 
ginern aboralem ai niatis spinis planiusculis, arcte 
atlpressis, 2 — ^5. 
Color la^te rosens. 
A st. aiirafitiaca' var. Pai>eiils 1. c. pag. 427, tab. 
\1V, lig, 5 — 6 (bona). — A. Christii Nob. 
