268 
Skalet utmärker s]g vid första påseendet ge- 
nom en särdeles egen, alldeles konstant färgteck- 
ning, i det på den gula bottnen gå 20 longitu- 
dinella röda banrl , utstrålande tVån anus som 
meridianerna pä ett klot från polen. Dessa band 
gå tvärsöfver alla de priinära knölarne, i det på 
niidten af b varje plåt (såväl ambulacral som in- 
lerambulacral) finnes en fyrkantig (på stora exem- 
plar midtpå bopknipen eller timglaslik) röd fläck 
kring den primära knölen. Munbinnan är tunn, 
nästan alldeles slät ocb glatt, b vilket icke är fal- 
let bos någon annan af våra arter; blott utemot 
dess kant sitta, åtminstone på stora exemplar, 
några enstaka kalkknölar, som i spetsen bära 
en tagg. 
Denna vackra ocb i många afseenden utmärkta 
art, som i storlek täflar med föregående, är förut 
sparsamt funnen vid Skottland ocb Irlaud. 1 
Bobusläns Skärgård är den ej så allmän som före- 
gående (Loven), ocb förekommer vid Norrige åt- 
minstone till Bergens Stift, isynnerbet i giann- 
skapet af sjelfva Bergen, b varest den ej sällan , på 
djupt vatten, erbålles i bottenbåfven. Vid Cbri- 
stiansund, der följande art isynnerbet är allmän, 
saknas denna alldeles. 
38. EcJiinus norvegicus Nob. (Ta b. IX, fig. 
33—39): 
testa depresså (in adultis depresso-conicå) , 
pallide flavescente, apice maculis 5 rubris 1. vi- 
rentibus notala ; spinisraris, concoloribus, pallide 
flavis; primariis longis; sed perpaucis, inprimis 
in superiore latere. 
Plerumque pusillus (diam. 6—10 millim.), 
spinis longissiniis , subsclaceis, dianietrum testae. 
subacquantibus perquani singularis. Sed ad mo- 
