276 
nom (len ledan vid första anblicken skiljer sig 
från alla de föregående. Skalet är mörkt oliv- 
grönt, och sjelfva knölarne hafva alldeles samma 
färg; laggarne, vid basen äfvenledes gröna, äro 
under den yttre hälften eller | af sin längd lifligt 
violetta. Denna färg är, såsom ofvanföre nämndt, 
fullkomligen konstant; och flen enda art, h var- 
med denna någon gång vid första påseendet skulle 
kunna förvexlas, är följande, bland hvars tal- 
rika färgvariationer äfven förekomma sådana som 
likna denna, ehuru båda dessa arter föröf- 
rigt, redan genom porradernas antal i ambulacra , 
äro väsendlligen skilda. Taggai ne, isynnerhet de 
sekundära, äro något längre än hos föregående 
art, och knölarne på skalet större, h varigenom 
de komma alt sitta tätare. På ett exemplar af 
6 liniers diameter räknas 12 inlerambulacrära , 
16 arnbulacrära plåtar och primära knölar i ra- 
den, från munnen till anus. Munhinnan är be- 
lagd med ka I k knölar, stundom så tätt, att den 
synes småfjällig; dock finnes vanligen föga skill- 
nad mellan den och munhinnan, t. ex. hos E. 
esculentus '•'). 
Denna lilla art är allmän längs hela vestra 
kusten ända ned i Kattegat. Från Sundet hafva 
vi ej sel t den. 
h) (incisuris 10 circa aperturam testce obso- 
letis); pororum paribus quinis. 
*) Ar»ASSiz liarnkleriserar deti afdehiiDg af slaglet , livar- 
till lian hänför E. niiliaris isynnerhet derigenom 
att; "la nienihrane buccale, loin d^elre nue, est 
C()ni{)leten)tnt converle de plaqiieltes soiides, imbri- 
qnees comme des liiiics, sen)l)lables a celles que i'on 
observe cliez les vrais Cidai is." Något dylikt finnes 
icke lios vår art. 
