280 
43. Brissus Ijrifer Forbes (Tab. X, fig. 46). 
Vid Norriges vestra kust är denna art den 
sällsyntaste af alla Spatanger; mindre sällsynt 
är den i Kattegat, såsom i Chrislianiafjorden och 
vid Bohuslän. Den har ett ganska tunnt och 
bräckligt skal, ehuru ej fullt så skört som föl- 
jande art. Färgen på de exemplar som vi sett 
lefvande, afviker från Forbes's beskrifning ; krop- 
pen är öfverallt enfärgadt gulgrå, af samma färg 
som taggarne; randen omkring rygg- och subanal- 
fältet mörkt brunrödt. Föröfrigt ger vår bifogade 
figur en bättre föreställning om skalets utseende, 
än den af Forbes meddelade. 
44. BnssiLsJra^Uis^o^.{T2;b. X, fig. 47—49): 
late cordato-ovalis, postice carinatus , gibbus, 
antice depressus, sulco profundo et longo exca- 
valus; ore prope marginem, vertice longius pone 
medium; ambulacris cinctis lineä dorsali flexuoså , 
postice duplicatå; lateralihus pra^longis; poslicis 
fere triplo brevioribus. 
Purorum paria in ambulacro anlico 33, in 
lateralihus 35, in posticis 15. 
Anm. Af beskrifna arter kommer denna närmast 
Brissus {Micrastcr Agass.) canaliferus Lamk. , under 
hvilket namn åtminstone tre arter sy nas af olika iörfat- 
tare hafva blifvit förblandade, alla likväl, efter be- 
skrifningar och figurer att dömma , skiUia från vår. 
Den af Scilla aftecknade, i Ene. methodiqiie copiera- 
de, som af Desmoulins citeras som typ för Spataiigus 
canaliferus ^ bar sidoambulacra mycket förkorta, ver- 
tcx för långt bakilt, o. s. v. Rumphii m't {Sp. Rumphii 
Desm.) bar vertex i midlen af skalet o. s. v. ocli S/h 
Rcaumurii Desm. bar munnen nästan i centrum. Fi- 
guren bos Klein, gjord efter ett dåligt petrilikat, kan 
svårligen bäntÖras till någon bestämd art. Med före- 
gående art liar denna ingen närmare förvandtskap , 
utan kunde väl generice derilVån skiljas, isynnerbet i 
anseende till klyfiiingen af den linie, som omgifvei- am- 
bulacra, samt saknaden af ett eget subanalfalt. 
