282 
(lare än de andia och ravckct mera nedsänkt, 
ligger i en bred ocli djup ränn;!, som foilsattes 
omedelbart till mmmen. Poipaieii i detta am- 
bLdacrum, ehuru ganska små och fina, kunna 
dock ganska tydligt räknas, hvilket icke är fallet 
med någon annan af våra arter. Den glattare 
linie, som omgifver ambulacra, grenar sig, sedan 
den hunnit något bakom sidoambulacra, i två 
grenar, hvaraf den yttre följer kroppens sidor 
och omgifver anus; den inre af viker derifrån nä- 
stan under en rät vinkel, och följer sedan på föga 
afständ sjelfva ambulacra. Analfället är ovalt i 
vertikal riktning; su banalfält saknas. Munöpp- 
ningen tämligen liten, ligger utomordentligen nära 
skalets främre rand; postoralfältet säideles bredt, 
nästan äggformigt; de nakna linier, hvaraf det 
på sidorna begränsas, äro smala, och upphöra all- 
deles mot bakre ändan af skalet, hvars hela un- 
dersida nästan beklädes af taggar, i det äfven de 
båda sidoambulacra omkring munnen äro helt 
korta. 
Skalel, utomordentligen tunnt och skört , bär 
också endast helt små och fiiia taggar; något 
större än de andra äio de, som sitta på ömse si- 
dor om den främre, djupa fåran, äfvensom de 
på undersidan äio, som vanligt, slörre och gle- 
sare än på den öfre. De spadformiga taggarne 
på postoralfältet vetta alla fianiål, mot munnen 
till; på ryggen gör den släta linie, som omger 
ambulacra, en skarp skillnad i t. iggarnes riktning , 
i det dessa i regeln alltid divergera derifrån. 
Färgen mörkgrå; den slätare linien på ryggen 
nura biunaktig. 
A id kusterna af Berirens Stift förekommer 
o 
denna ail, ehuru gan^^ka sparsainl, hvarforulan 
dess stora skörhel gör all ilel yllersl sällan ly<'kas 
