290 
dfls Jif andra, och sedan npptasnn sAs )m egna ar- 
ler utan närmare jeraforelse med hans egna förra 
beskrifningar och figurer at" mer ellei* mindre lik- 
n;uicle former; andra åter bero på missförstånd af 
MuLT.EP/s arter '••). Delle Chiaje beskyller man 
för ungefär detsamma, och visst är åtminstone, 
att hans beskrifningar och fitjurer sälliin räcka till 
alt gifva något fullstrindigt begrepp om arten. 
Hvad som, vid arternas bestämmande i denna 
familj', tjenat oss till en säkraie vägledning än 
något annat, har varit hudens mikroskopiska 
undersökning. Vi hafva redan i föregående af- 
handling redogjort för de allmänna resultaterna 
af denna undersökning, och vi väga tro, att nå- 
gon fullkomlig säkerhet i afseende på H(d(jthurier- 
iias artbestämning icke står att vinna, förrän ai- 
ternas beskrifuing äfven utstiäckes till de, ehuru 
minuliösa och oftast alldeles mikroskopiska, dock 
särdeles konstanta karakterer, h vilka hudskelettet 
Jeuinar. Bland våra 14 arter gifves ingen, hos 
h vilken det icke har en egen och karaklei istisk 
form; och så mycket en långvarig och flitig öf- 
ning numeia borde hafva lärt (xss, att med sä- 
kerhet skilja mellan dessa få arter, så nödgas vi 
*) Vid försöket, att bringa Forbes' arter och synonynii 
i öfverensslämmelse med vår, har saknaden af En- 
gelska oii«inalexeii) plar varit oss en kännbar brist. 
Vi våga således icke utgifva alla våra reduktioner 
af de FoRBEs'ska arterna för fiillkomligen pålitliga, 
ehuru vi tro oss knappast deruti hafva gått för långt. 
Då flera Asteriader och Echinider hittills blifvit,f(mna 
vid viir.i kuster än vicl Englands, så svnes (iet oekså 
redan af denn.i anledning ganska olioligt, att i Eng- 
land, livarest flera af våra mest utmärkta Holothurier 
(såsom //. tremula^ H. iiitestinalis Cuvicria sfjiia- 
nff7t(i^ äfinu icke blifvit lunna, antalet af kända arter 
dock i del hela skulle betydligrn öfverstiga vårt. 
