291 
dock äniui stundom, i synnerhet på spiitlagda 
exemplar, anlita mikroskopets hjelp, för att blifva 
fullt säkra på ai tbestämningariia. 
Holothurierna (med uteslutande af Sipuncu- 
laceaj, liviika, om de skola föras till Echino- 
dei merna, åtminstone måste bilda en alldeles egen 
familj, ocli h vilka vi här förbigå) sönderfalla i 
två afdelningar: Pedata och Apoda Brandt. 
a) Pedata. 
Corpus instiuctum pedibus (tubulis sucto- 
riis); respirationis organa interna evoluta, arbo- 
resceiitia. 
Alla våra hithörande arter hafva egna, inre 
respirationsorgauer , i form af två, med en mängd 
blåslika appendices besatta grenar , som, vid basen 
nästan förenade, ut^å från kloaken i kroppens 
bakre ända, samt genom ett slags mesenteriuni 
mer eller mindre fäslas vid tvärmusklei nas in- 
sida (fullk(jndigen fria hafva vi icke funnit dem 
hos någon af våra arter). De yttre karakterer, 
som för slägtenas åtskiljande kunna begagnas, 
äro fötternas läge, samt tentaklernas antal och 
form; och de härigenom bildade slägten äro så 
mycket naturligare, som med dessa yttre karak- 
terer öfverensstämma andia inre, såsom formen 
af den broskartade kalkiing som omger munnen, 
samt generationsorganets rör, b vilka i vissa släg- 
ten äro enkla, i andra greniga. Vigtiga karak- 
terer, i synnerhet för artskillnaden men till en 
del gemensamma för hela slägten, lemna vidare: 
Hudens beskaffenhet, soiri hos vissa 
arter är helt tunn, i sammandrai>et liilslånd fiii- 
skrynklig, och visar sig då undei- mikroskopet 
glest belagd med fina och tunna kalkskifvor. 
Hafva dessa någon uppsiigande del (krona), blir 
