Q9G 
as t (let e<;nii, al! .1^ b!utl bcsLA af uregelhundel 
g\ 1 1 rade inassor. [ hudens vilersla lager finnes, 
jemle det ymniga pigujentel , en mängd sådana 
oregelbundna kalkk(;rn, större och mindre om 
h varandra (Tab. IV, fig. 1), och h vilka vanligen 
hafva en ojemii, finkorni^j; yla. Dylika finnas äl- 
ven pä (ölteruas ocli halsens hud. Skifvan i föl- 
lernas ända är rudimentär, och består olta af nå- 
gra få, I unna ringar. Ordentliga, med hål ge- 
nuiiibrutna kalkskitx or , liknande våra andra H(j- 
lolhuiMejs, foj-ekonima För öfrlgt l)l)(t pa tenlak- 
leina. Dessa äro, innanför det tjocka , sxarlapig- 
menteL, (emligen tät! besaUa med dylika låni^- 
slräckt.i stycken, som de på tentaklerna af C. 
hictea (Tab. IV, fig. 6), men här lika ofli» räia 
Som krok:a. Mot tentakL rji as sp« ts blitia de>sa 
stycken grofre, Ljockai-e och äniiu mera oregel- 
bundna. 
49. Cucuimiriu (issiniilis Nob. (Tab. I , fig. 54, 
Tab. IV, tig. 2): 
brevis, crassa, hinc al bida, iilinc fusc • tinci.i; 
tentaculis 8 majoribus, 2 minoribns. 
LongiUido trilinearis (puUus?). LauiihcT cal- 
careoe in (N)r])ore regulares, crassa^, foraunuibus 
ill quincuncem desposilis, margine quasi inttr- 
rnplcc; in tentaculis et pedum latei ibus elongatie, 
irregulaies, medio latiores. 
Vi e"a af denna art blott lie helt små exem- 
o 
plar (från Christiansund), dit största 3"', det min- 
sta knapi t 2"'; allu knrla och tjocka, med 8 störie 
och 2 mindre tenlakler, uch med lotter, som äro 
få o(di kunna lullkomliLiin indiiiiias. Tenlaklerna, 
äl\cnsom en sl()i ro cMei min<[re di i .d" kroppen, 
äro öfverdragna nu d i ti mörkbrunt pigment, men 
for()rrigt ;ir (l,ur(t liyit ikligl. Oaktadt olikluten 
