317 
hända mindre lämpligt att dei föi e utdömma namnet 
scjuamataj som föiofi igt så väl passar till derma ai t, och 
numera aldiig bör kunna gifva anledning till något 
misslöVstånd. 
Kusterna af Bergens Siif! äru det enda sUilie 
der vi träffat denna utmark la art; alltid i de 
en bättre teckning, hvilken han vid ett annat till- 
fälle ernade låta trycka. Abildgaard, som efi er Mul- 
lers död fick i uppdrag att forisätta Zoologia Da- 
nica, fann bland hans efteilemnade papper denna 
teckning, men ansåg den (ganska rikligt; för att vara 
en un^e af Fhanlapus och ntgafden som sådan i tredje 
häftet af Zool. Dan., på anförda slälle. Häremot pro- 
testerai' nu Fabricius formligen, och förklarar, att den- 
na figiu" (hvilken han tydligen igenkännei- sig hafva sett 
hos Muller) just är Mullers "bättre och fullständi- 
gare f:\t^y\Y H. sfiuamata och ingen annan. Häraf 
följer obeslridligen , alt Mullers squamata intet an- 
nat varit, än ungen af Phantapus. Mullers egna 
ord i Danska texten till Zool. Dan. (pag. 41) äro: 
"jeg betiyttede mig af det Öjeblik, i h vilket dette 
seendrsegtige Dyr fuldkommen havde udviklet sig, 
og lod gjöie en fuldstaendigere Tegning , som altsaa 
föl st ved en anden Leilighed kan udkomme. Af alle 
Holotliuj'ier naermer dens Skabning sig mest till Fhan- 
tapiis , og dennes spaede Ungei- vil venteligen have 
megen Lig hed med vores squamata (sic!); - - - dog 
synes de tydelige og hvidprikkede Skjael, foruden 
andre Maerker, at kunne ti Istraekkeligen skille dem fra 
hverandre." Häraf ses således, att Muller sjelf re- 
dan begynte misstänka verkliga förhållandel. (Obs. 
Soin förut anmärkt, är en af skillnaderna, mellan 
ungarne af vår C. squamata och C. Phantapus just den, 
alt på de förras fjäll icke finnas de "hvita prickar,'' 
som MiiLLER anmärker på sina ungai", och hvad de 
"öfriga karaktererna" beträffar, så menas dermed 
egentligen de 8 tentaklerna hos squamata^ hvilka 
blott bero på ett fel i observationen), O. Fabri- 
cius, som från Grönland k ände den stora , fjälltäckta 
arten (C Fahricii Nob.), drog deremot ej i betän- 
kande, att dermed förena den lilla af Muller beskrif- 
na , hvilken således nödvändigt måste blifva skild 
från Phantapus, 
