kiisler fann en Synaptaj mycket näi beslägtad n;ed vår, 
ansåg sig hafva gjort ett ganska oväntadt och äfven i 
geographiskt afset^nde interessant fynd. Wiegmas:^, 
och efter honom Agassiz lära varit de enda, som ansett 
IMuLLERS H. inhcerens vara en Synapta ^ h vilken å>igt 
dock antingen lärer iindfallit Quatrefages och Forbes, 
eller förefallit dem oantaglig. 
Denna art förekofnnier läiii^s hela vår vestra 
kust, från Kullen ålminslone lill Bergen, på ska l- 
eller sandbotten (enligt Loyfn p. a. st. äfven på 
lera) och ringa djup; vid Norrige från elt djup 
af omkring 10 famnar ända upp till stranden. 
Dess färg är vanligen bruna k tigt eller gula k ligt 
Vöd, tätt beströdd med helt små, bi'unröda pric- 
Uar eller ringar; tejitaklerna hvilakliga. Alla de- 
lar som af vatten äro utspända, äro alldeles kJara 
och genomskinliga, men de hopsnörda ställen 
opaka och tydligare färgade. Ganska sällan fås 
hela exemplar; \anligen är någon större eller 
mindre del af bakre ändan boila. Häri, liksom 
i hela sin habitus och sitt lefnadssätt, liknar denna 
art fullkomligen ^S". Duverncea Qvxtry.y. , till hvars 
föilräftliga beskrilning vi således blott behöfva 
hänvisa. 
Från iS". Diivenicea svnes denna art afvika: 
a) genom sin litenhet. Bland den mängd exem- 
plar, defii QuATREFAGES erhöll, höllo de flesta 10 
— 18 tum i läns;d, och han fann aldrig mindre 
individer än af 8 tums längd och 5 — 6 liniers 
diameter; dock voro hos måna^a af dessa kalk- 
skilvorna i huden ännu icke ul bildade , utan hade 
ofla öppna bål, sådana vi aldrig funnit ens på 
våra minsta. Aåra största exemplar hafva, i 
sammandi ai^et tillstånd, blott hållit 4^ tum i 
längd (dock saknades bakdelen), och 4 tum i 
bredd; och de som vanligen fås äro mycket min- 
dre, 1 — 2 ttjm. 
