341 
skulle ock Polen af korset, vid tiden for uppsät- 
tandet af detta minnesmärke, ovilkorligen varit 
bloltstälid för att vid högt vatten och stark sjÖ 
öfversvämmas af hafsvågorna ; h vilket icke är san- 
nohkt. Af kapellets läge kan man sluta, att 1^ 
fot är maximum af möjlig sekulär landhöjning 
under de århundraden, som förflutit sedan dess 
uppbyggande; men sannolikare är, att någon märk- 
bar landhöjning icke ägt rum. 
Flere andra forntidsminnesmärken på Öland 
tyckas äfven bevisa, att under denna ös histori- 
ska tid Östersjöns vattenhöjd vid dess stränder 
icke märkbart ändrat sig; undanlag naturligtvis 
gjordt för de förändringar, som åstadkommits genom 
upplandningar. Jag öfvergår nu till några min- 
nesmärken på Smålandssidan, hvilka synas mig 
mycket upplysande i förevarande fråga ••'). 
På Björkenäs udde, i Kläckeberga socken, 
^ mil norr om Calmar, finnas fornlemningar af 
en ganska hög ålder, beslående uti flere tom t ni n- 
gar efter hus samt tvenne fyrkantiga, med sten- 
murar inhägnade platser, hvilka anses hafva varit 
begagnade till begrafningsplalser. Några fornfor- 
skare förmena, att dessa minnesmärken äro rudera 
efter en stad, som skulle hafva funnits på detta 
ställe före anläggningen af gamla Calmar stad, så- 
ledes redan före ll:te århundradet; men med hi- 
storisk visshet känner man Björkenäs endast så- 
som ett kronans skeppshvarf, h vilket florerade 
*) För de historiska upplysningar röt ande Calrnarorten , 
hvilka jag behöFt i och för närvarande undersök- 
ning, hap jag hufvudsakligen att tacka, dels land- 
skapsbeskrifningen "Calmar och dess stift i Småland," 
dels af författaren till denna beskrifning, Herr Kyr- 
koherden LÖFGREN, mig särskilt benäget gifna med- 
delanden. 
