342 
UDcJer Gustaf den förstes och Eric den fjortondes 
lid. En förfallen stenmur, som förmodligen va- 
vit ämnad att skilja varfvets område från tillstö- 
tande hemmans ägor, går tvärsöfver udden och 
slutar ännu med sina båda ändar i sjelfva sjö- 
randen vid lågt vatten. En annan dylik sten- 
mur går i fortsätlnino[ af den ena sidomuren vid 
en af de nämnda begrafniugsplatserna (den stör- 
sta, belägen på uddens sjelfva landhöjd) äfven- 
ledes ända ned till sjöranden. Den andra be- 
grafningsplatsen , som är helt liten, ligger på ud- 
dens nuira sluttning, helt nära sjöranden. Ne- 
dersta kanten af muren, som omgifver denna plats, 
har jag funnit ligga 6 fot öfver hafsvtan , vid ett 
tillfälle, då, enligt korresponderande observation 
på vattenskalan vid Calmar, sjön stod 5 tum un- 
der medelhöjden. Sanna höjden blifver således, 
efter reduktion till decimal mått, ungefär 5,6 fot. 
På stranden uppsvämmad tång visade, att sjön 
vid högt vatten toide stiga ett par fot eller nå- 
got mera öfver den vid observationstillfället va- 
rande valtenhöjden. Då nu den ifrågavarande be- 
grafningsplatsen väl kan vara äldre, men ej myc- 
ket yngre än 300 år; så följer, att, om man an- 
tager en sekulär landhöjning =0.91 fot, densamma 
skulle blifvit anlagd så nära sjön, att den möj- 
ligen endast nätt och jemt kunnat undgå att vid 
högsta vatten öfversvämmas. Om saken än ej är 
absolut omöjlig, så synes det mig likväl otroligt, 
att en begrafningsplats skulle blifvit anlagd så 
nära sjöranden, då högre platser varit att tillgå. 
Hvad lillvaion af tvcnne begrafningsplatser på en 
så lilen Häck belräilar, syni^s det mig antagligt, att 
den slöne möjligen kan datera sig från en äldre 
tid, då på Björkenäs funnils en stad eller köping, 
men alt denna katholska kyrkogård blifvit öfver- 
