371 
att den mellan nämde gränsor har sitt enda niä- 
ximum eller mininum vid ^—~> samt å ömse 
sidor om denna punkt är fullkomligt symmetrisk. 
Denna egenskap blir deremot genom den af oss 
framslällda dedaktionen bekant; och vi tillåta oss 
lassa en särdeles vist der på, alldenslund det är 
just derigenora som vi kunnat finna komplemen- 
tartermens gränsor äfven för sådane fall , som den 
JAcoBiska deduktionen leninar helt och hållet 
o vid rörda. 
§ 1. 
1. Om man i den kända fui niehi 
00 
o 
i stället för högra membrum insätter dess värde 
(der B^^ , . . . Bm äio de successiva BERNOULLiska 
talen) och, efter att hafva differentierat2/w-l gånger, 
sätter iy = o, er hålles 
QO 
rx^^^-^dx Bm 
^ "^^ J e'^^^-1 åm ' 
Formeln (10) gifver också, om den multipliceras 
med 2coS(ä}, 
CO 
O 
då vi för korthetens skull sätta 
/i 1 , , 2cosäj , . , . 
2cosä;( cot - cot 1 äj+sihäj = <p[^)y 
^00 2 ^ ^ M 
