^85 
z = h tecken. H vara F följer alt primitiva funklionea 
(p[z) går i oupphörligt tillväxande (om m är jemt) 
eller oupphörligt aftao^ande (om m är udda) hån 
II 
z = o till hvarefter den åter oupphörligt 
aftager eller tillväxer till z^h'^ d. v. s. 
(p^z) har mellan z — o och z = h ett enda ni a jc i ni u ni 
h 
7iemhge?i för om m är ett jemt tal^ och 
ett enda minimum för samma värde pä z om m 
är udda. 
7. Vi återvända nu till formeln (22), h vilken 
enligt det föregående kan sältas under denna form 
IBJi' B ,r 
liU:, = /\u,- Ihåu':, + Aay~ 7^^"-^ + 
l^it + 7? 
då vi göra 
(41) Ä= -/«<';;+>(z>&. 
o 
Men emedan (p{z) icke förändrai* tecken mellan 
integralens gränsor, är 
o 
d. v. s. med lillhjeip af (331) och (34) 
och vi hafva således följande generella 
Ä. v. Akad. Handl. 1844. 25 
