417 
lid uppehöllo sig vid läroverket i Danmarks när- 
belägna hufvLidstad, der en och hvar, som kunde 
föiete vederbörlig legitimation, med beredvillig- 
het emottogs vid hospitalernas praktiska skolor. 
LiLJEWALCH försummade icke detta tillfälle att full- 
borda sin bildning, och reste derföre, efter den 
akademiska kursens afslutande, till Köpenhamn. 
Den utmärkta välvilja hvarmed han under ett och 
etthaiftårs vistande derstädes omfattades af Winslöw, 
Jens Bang d. ä., Callisen d. ä. och Mathias 
Saxtorph d. ä. lifvade hans håg och sinne ännu 
mer för det praktiska läkareyrket och grundlade 
den skicklighet, hvarmed Liljewalch en gång 
kunde uppträda såsom lärare vid den högskola 
der han njutit sin första undervisning. Efter åter- 
komsten till fäderneslandet, be^af han sia: till 
Stockholm för att inför kirurgiska societeten allägga 
prof i den operativa kirurgien, antogs den 9 Maj 
1796 till CoUegii medici memhrum och reste se- 
dermera tillbaka till Lund, der han delade sin 
tid emellan läkarekonstens utöfvande och den me- 
dicinska undervisningen, sedan han af Akademiens 
kansler den 28 Januari blifvit utnämd till Docens 
i medicinska fakulteten. 
Men Ln.jEWALCH hade redan hunnit för långt 
på lärdomens bana, för att stanna vid den gräns 
der läkaren känner sina h vardagliga kunskaps- 
behof uppfyllda. Han längtade derföre alt få ännu 
en gång taga kännedom af främmande länders 
institutioner för medicinsk och kirurgisk under- 
visning och att i ännu högre mått vinna den sä- 
kerhet och vana vid konstens utöfninsf som få- 
o 
fängt sökes i de trångare kretsarne af lifvet. Paris 
ansågs som brännpunkten för tidehvarfvets medi- 
cinska och kirurgiska lärdora. Dit sträfvade hans 
håg, och biträdd af frikostiga föräldrars understöd, 
K. v, Akacl Handl 1844. 27 
