436 
Ett vidsträckt fält öppnades för lians verk- 
samhet. Det var dock företrädesvis i angeläi^en- 
heter rörande hofvet och ki igshären, som han er- 
höll de förnämsta förtroende-uppdrag. Under de 
tretton ar, som han Ijenstgjorde i egenskap af 
Konungens Genei al-Adjutant för Armeen (1828 ~ 
1841) förvärfvade han sina vapenbröders odelade 
aktning och tillgifvenhet. Få hafva pä denna 
plats sökt att mera nitiskt verka for krigarnes 
förbättrade vilkor och undervisning, manstukt och 
goda hållning. Vid nedläggandet af sin befatt- 
ning emottog Grefve Brahe af Armeens befäl, 
och såsom uttryck af saknaden öfver hans bort- 
gång, en dyrbar hedersvärja, med inskrift: 
Ett minne , skänkt af Svenska krigarns hand j 
För trohet emot Kung och Fosterland. 
Icke mindre prof af förtroende och aktning 
erhöll han såsom Ordförande bland de ombud, 
som Armeen valt till ordnande af sina enskilta 
angelägenheter — genom h vilkas beslut grunden 
lades till afskaftande af s. k. ackorder vid beford- 
ringar inom armeen, — och såsom St vresman för 
Krios vetenskaps-Akademien (1831); Kansler för 
Krigs-Akademien på Carlberg, hvartill han näm- 
des i ledi^^heten efter Fältmarskalken, Grefve v. 
Stepingk (1839); Chef för Konungens tjenstgc)- 
rande Adjutants- och Oi donnans-Oflicerare-korpser, 
— el t belal, som ingen föi e eller efler honom 
imudiaft, — samt General-Befälhafvare i Ijerde 
Militär-Distriktet , i hvilken befattning han efter- 
trädde vAr nu regerande Konung, vid Dess upp- 
stigande pa thronen. En trettiarig fred lemnade 
(jrefve Brahe intet tillfälle, att på slagfältet 
ådag.däg2:n sina eqenskaper såsom Öfverbefälhafv are. 
men CA KL. J()liA> hördes yttra, att Brahk var 
