4J8 
fvUa; men siirskilla omständigheter och (ieribland 
troligtvis äfven GreCve Brahe's öiiskan, att vid 
Kuiiuno^eiis annalkande höfza åldej dom så få öijon- 
blick, som möjligt , nödgas leiuna detla ("oi eraå! för 
sin trohet, föranledde honom, att undandraga sig 
dessa nya utmärkelser. 
Lärda samfuml, ntedborgerliga iniättningar 
och välgörande stiftelser räknade för en vinst , att 
få tilleiina sig Grefve Brähe's deltagande och verk- 
samhet. 1 såihint afseende kaUades han till ar- 
betande ledamot i taktiska fördelningen at Kongl. 
Krigs- Vetenskaps-Akademien (1823), samt arbe- 
tande Hede! sledamot af samma Akadenii (1828), 
Ledamot af Kongl. Sandundet för utgif vande af 
Handlin^jar lörande Skandinaviens historia (1827), 
h vilket Samfunds Ordförande han var under tio 
år (1834-1844); Heders-Ledamot af Kongl. Vit- 
terhets- Historie och Antiqvitets-Akademien (1834\ 
som kallade honom fvra gånger till Ordförande; 
Heders-Leihifnot al Kongl. Landtbruks-Akademien 
(1833), samt af Kongl. Akademien för de fria 
Konster (1835); Ledamot af Kongl. Vetenskaps- 
Akademien (1837); Heders-Ledamot af Kongl. 
Vetenskaps-Societeten i Upsala (1838); Oid fö- 
rande i Riddarhus-Direktionen (1842); Ledynjot 
af Serafimer-Oi dens-Gillet ; Tyska Föi samlingens 
i Stockholm Holier Kirchen- Bathj w. w. Ett 
varmt nit för saken, ett naturligt godt omdöme, 
en säker och fin takt i behand lins: af ärender och 
personer, i förening med en outtröttlig bered- 
villighet att tjcna och förbinda alla, som med 
honom konnno i beröring, gjorde Grefve Brahe 
inom hvarje verkningskrets lika värderad , som vid 
sin bortgång saknad. 
En man, som känt Grefve Brahe sedan hans 
första vistande vid Universitetet i Upsala, och 
