3 
framtida forskningar i den amerikanska ethnogra- 
fien förstört de bästa källorna. 
Skulle man emellertid, efter de strödda ur- 
kunder, som äro tillgänglige, uppgöra en ethno- 
grafisk tafla öfver dessa stammar, så bléfve den 
dock alltid ofullständig, och pu intet sätt till- 
förlitlig, såsom till en stor del byggd på giss- 
ningai'. För det närvarande äro få af dessa ame- 
rikanska Spartaner q var; hela stammar äro ut- 
rotade, och de flesta af de nu existerande äro 
mer eller mindre förändrade, så väl till karakter 
och utseende som lefnadssätt, dels genom deras 
nnderkufvande och förvandling ifrån fria menni- 
skor till slafvar, och dels till följd af deras om- 
vändelse till christendomen, samt deraf upp- 
kouina förbindelser och umgänge med de inflyt- 
tade Européerna. Endast få återstå således, och 
af dessa utgöra Pampas-Indianerna den enda kända 
nu existerande stam, som ej blifvit underkufvad 
eller till någon del civiliserad. I den såkallade 
"el grand Chaco*' eller det skogbeväxta landet 
emellan Santa Fe och Paraguay, på vestra sidan 
af Parana-floden, finnas dock enligt uppgift om- 
kring 300 särskilta Indianstammar, h vilka anses 
vara öfverlefvor af de fordna ur-in vånarne, som 
dit hafva tagit sin tillflykt. Äfven dessa vil- 
dar äro så god t som alldeles okände, då endast 
en och annan af dem någon gång vägar träda i 
gemenskap med de christne. En och annan In- 
dian från el grand Chaco kommer till Assumpcion, 
hufvudstaden i Paraguay, men med denna stad 
har man ej på längre tid, tills helt nyligen, haft 
någon gemenskap; Indianerna sjeifve äro utom 
dess mycket inbundne. Ingen christen eller hvit, 
som vågat sig in i deras gebiet har, så vid t man 
vet, någonsin återkommit. Det enda man kun- 
