7 
några få individer återstå af detta, en gång sä 
fruktade folk. Deras namn utmärker deras hi- 
storia, tj Charrua betyder på Guarani-språket 
"vi äro oroliga och vredgade". CJia hetjder vi, 
rrUj vrede. Måne om sin frihet, afstodq de al- 
drig från att strida för densamma och för åter- 
ställandet af sina ursprungliga besittningar. Tu» 
sentals s^rafvar hafva under trenne århundraden 
blifvit öppnade för, och tillslufna ölver deras 
skaror, som i vester stridde mot eröfrarne och 
deras afkomlingar, och i öster mot "Mamaluco"- 
stammen, samt den med denna allierade "Tupio"- 
stammen äfvensom mot "Arachanes", deras oför- 
sonligaste fiender, bestående af Guarani-Indianer 
ifrån Rio Grande, som icke böra förvexlas med 
Arraucanos. 
Beständigt sysselsatte med krig ocli begifne 
på plundring, undervisade de sina söner, i sättet 
att begagna sig af fördelarne i deras stridei-, men 
gjorde dem tillika till olyckliga offer för deras en- 
vishet och begär att hämnas öfvervåldet, sauit för 
deras kärlek till friheten. Så stor var Charuaner- 
nes fiendskap emot Arrachanerna och Orientaliska 
Gebietets invånare, alt l'egge stammarne äro ut- 
rotade utan att hafva försonat sig under de stri- 
der de båda måst utstå, så väl emot de Spanska 
som emot de Portugisiska anfallen. Orsaken, som 
uppgifves till detta oförsonliga hat, är så obe- 
tydlig, att den ej förtjenar nämnas. Rätta an- 
ledningen bör troligen sökas i grymheten af de- 
ras karakter, i det barbariska tillstånd, hvaruti 
de lefde, samt i deras vana vid plundringar. 
Man säger, att de varit menniskoälare ; men 
det enda kända exempel härpå är, att de för- 
tärde Solis döda kropp, och detta enda fall sy- 
nes mig lemna blott ett bevis på deras vildhet, 
