68 
mens atom vigt på det sätt, att en afvägd portion 
af detta salt lindrigt upphettades i en ström af 
vätgas, vätgasen efter försiggången reduktion ut- 
drefs af kolsjregas, och denna af torr luft, hvar- 
efter återstoden vägdes. I fem på detta sätt ut- 
förda försök med 3 till 4 gram i sender, erhöl- 
los följande tal för syreförlusten i procent: 11.340, 
12.049, 11.893, 11.760 och 11.952. Mot atom- 
vigten 351.8 svarar syreförlusten 11.896, och mot 
atom vig ten 328.39, syreförlusten 12.030. De fun- 
na, från hvarandra för mycket afvikande talen, 
häriörde dels frän svårigheten att väga den re- 
ducerade återstoden, som med största begärlighet 
kondenserar gaser i sina porer, dels derifrån, 
att vid den temperatur, h varvid reduktionen för- 
siggår, silfveroxid smälter in i glaset och chrom- 
syradt alkali tillika bildas. Metoden öfvergafs 
derföre, och delta så mycket hellre, som fyra 
enheter i tredje enheten af syreförlusten svara 
mot en enhet i a tom vig ten, och således h varje 
det minsta observationsfel yttrar ett för slort in- 
flytande på hufvudresultatet. 
Nu återstod endast att bestämma silfversal- 
tets halt af chrom och silfver, den förra under 
form af oxid, den sednare under form af chlor- 
silfver. För detta ändamål inlades i en behöri- 
gen turerad långhalsad glaskolt en viss mängd 
chromsyrad silfveroxid, hvars vigt bestämdes ef- 
ter torkning vid +100% hvarefter saltet öfver- 
gjöts med en blandning af chlor vätesyra och al- 
kohol. Chromsyrans reduktion försiggick nästan 
ögonblickligen, jnen befordrades dock ytterligare, 
för att undvika h varje halt af fri chlor i vät- 
skan, genom ett dygns digestion, hvarefter en 
grönblå lösning af chromchlorid erhölls, jemte 
en fällning af chlorsilfver. Den förra afsifoncrades 
