69 
från den sednare, som genom förnyade pågjut- 
ningar af välten, omskakning ocli afsifonering 
lullkomliqt aflvätlades. För alt vid denna af- 
sifonering och utt vattning förebygga h varje för- 
lust, forfors der vid på följande säll: kol f vens 
mynning förseddes med en, på tvenne slälleii 
t^enomborrad koik; genom det ena af dess hål 
nedföides till en viss punkt i vätskan det kor- 
tare benet af en glassifun med fin kaliber; ge- 
nom det andra infördes det ena benet af ett 
kort, i rät vinkel böjdt glasrör, genoin hvilket 
luft medelst blåsning inprässades i kolfven, till 
dess sifonen var fylld, och således kunde af sig 
sjelf uppfylla sitt ändamål. För att, sedan si- 
fonen slutat verka, påfylla kolfven med vatten 
utan att rubba apparaten, förenades det kortare, 
nyss omnämda röret, med ett annat rätvinkligt 
böjdt rör, b vars längre ben fördes genom korken 
på en med vallen till hälften fylld flaska, djupt 
under vattenj lan; genom samma kork gick äfven 
ett kort, rätvinkligt böjdt rör, eenom hvilket 
luft inprässades öfver vattnet i flaskan, till dess 
en tillräcklig qvanlitet deraf öfvergått i kolfven, 
hvarvid tillika iakttogs, att för h varje ny på- 
gjutning litet mera vatten tillsattes än vid den 
foregående. Det efter sju till åtta pågjutningar 
fullkomligt ultvältade, men genom ljusels inver- 
kan något mörknade chiorsilfret befuklades med 
några droppar kungsvatten, och torkades på ett 
mörkt ställe, så att det blef snöhvitt, samt smältes 
derefler och vägdes med kolfven. 
Den afsifoneiade lösningen af chiomchlorid 
afdunstades jemte tvättvattnet till en ringa vo- 
ium, blandades med ammoniak i öfverskott, af- 
dunstades I i 11 torrhet och öfvergjöts med ko^ 
kände vatten, h varefter det afskiljda chromoxid- 
