92 
Af (&) och (6") jeraförda med (14) inses, alt 
i alla händelser 
(17) (W)"=^''((i)r, 
il vilket för öfrigt redan förut var kändt af den 
i slutet af föieg. N:o 1 anförda lagen. 
Och af (14) är klart att, då a är negativ, alltid 
(18) x" = {-x)f(~l)f', 
men icke alltid eljest. 
Nota. 
För den händelse, att "exponenten" /m är ett 
1 
bråk med 1 till täljare (^ = — , n helt tal), skall 
n 
1 
ifrågavarande principal-valör cc» ock tecknas med 
Vx och kallas principal-roten af n:te graden ur x. 
Att vi genom denna bestämning af tecknets 
Vx betydelse, nemligen 
n, _L 
Va? = a?" , 
ingalunda råka i collision med hvad. i det före- 
gående är statueradt om detla tecken (neml. för 
= ett 7a/ och a? = — 1), är jDåta^ligt af eqv. (14) 
och (15). Principal-roten ur ett Tal är uppenbar- 
ligen just den, som i elemenleina blifvit kallad 
"positiva roten ur talet.'' 
4. Häl med är nu betydelse tilldelad tecknet 
j>", 
ehvad qvantitct än x må vara, för hvarje reelt 
och rationelt ^. För irrationclt fx är i det före- 
gående af Analysen ingen betydelse tilldelad detla 
tecken, utom i det speciela fall att /3 = O och a 
positiv. Vi kunna således, utan våda för colli- 
