190 
antyder summariska antalet af de skedde iu- eller 
utflytlningarne, utan endast innefattar den öfver- 
vigt, som å endera sidan sanninosenligt måste 
derigeiiom, antingen tillökning eller afdrag upp- 
komma, om eljest de till tabellverket ingående 
såväi årliga som qvinqvennala uppgifterna rned 
ail vederbörlig noggrannhet blifvit sammanfat- 
tade. De 2:ne härom i kal kulen intagna kolum- 
nerna utvisa sålunda, att, utom Stockholms stad, 
äfven Stockholms och Götheborgs län äro de, 
h vilkas folkmängd både till man- och qvinno- 
könet vanligast och ständigt nog, genom inflj^tt- 
ningar dit från andra orter, ökas utöfver årliga 
nati vitets-öfverskottet i de begge sistnämde länen. 
Hvad Stockholms stad enskilt angår, skulle den, 
utan dessa inflyttningars stora öfvervigt, inom 
icke betydligt lång tid sakna invånare, då mor- 
taliteten derstädes, med ganska få och obetyd- 
liga undantag, äger en i föi hållande till andra 
orter högst anmärkningsvärd större öfvervigt emot 
nativiteten. Till Östergöthlands, Elfsborgs , Chri- 
stianstads, Blekinge och Gefleborgs lan finnes af 
qvinnokönet äfven de inflyttades antal större, 
än utflyttades, som förnämligast torde härröra 
fiån i dessa län fleitaligare heriegårdar och fa- 
briker, der Ijenste- och arbets-hjon äga lättare 
tillgåno: och tillfälle till utkomst; men hvad an- 
går det i kalkulen synliga öf verskottet inflj^ltade 
af begge könen uti Westerboltens län, bör an- 
märkas, att flere socknar i detla län sedan år 
1815 blifvit derifrån afskilde och laijde under 
Wester-Norrlands län, och att det i dessa sock- 
nar undertiden uppkonnia nati vitets-öfverskottet 
blifvit sålunda till det sislnämda länet beiäknadt, 
i h vilken mån lördcnskull utflyltningarne ifiån 
det forstnämda länet minskas. Utflyltningarne 
