214 
klädedräkt som lefnadssätt mot det Ii varvid de 
inllytlaiide i hemorten förut sig vänt, än genom 
egentligt frosseri i mat och dryck, när man un- 
dantager bränvinsförläringen och dryckeslasten, 
som onekligen där, mer än annorstädes i riket, 
betydligast bidrager till den större osedligheten, 
och utgör grundorsaken till pauperismen och till 
öfverklagade allljemt ökade brott, såväl som tilJ 
mångtaliga förförelser, för h vilka den ifrån lands- 
bygden hitflyltande ungdomen, särdeles af arbets- 
och tjenstehjonsklassen, mest blottställes och mer- 
endels omsider bli f va olyckliga offer. 
Att Stockholm emedlertid icke är den enda 
staden i riket, som lidit af en lika beskaffad nä- 
ra nog årlig mortalitets-öfvervigt , ådagalägges af 
den här ofvan intagne jemförelsen, Tab. 4, i hvars 
sista kolumn årliga medium af flertalio^heten un- 
der alla 25 åren antingen födde eller döde i hvar 
stad är antecknad, hvaraf de särdeles olika resul- 
taten dem emellan synes förtjena särskilt upp- 
märksamhet. Härvid bör i första rummet likväl 
icke lemnas oanmärkt, hurusom, enligt den af 
Kongl. Ta bell-Com missionen under den 12 Januari 
1836 till Kongl, Maj:t i underdånighet afgifne sär- 
«kilta utredningen och bilagan Lit t. A.*) öfver de 
12,637 personer — (hvaraf hufvudsakligast 3751 
i Gölheborgs och Elfsborgs, men i mer och min* 
dre mån med 1260 i 16 af de öfriga länen , eller 
tillsammans 5011 på landsbygden) — som år 1834 
föllo offer för den då så olyckligt häi jande cho- 
lerafarsoten, Stockholm deri mistade 3665 och 31 
af rikets öfriga städer 3961 personer af begge 
könen. Ibland desse sednare var antalet störst i 
Götheborg eller 1709, som då utgjorde hvar llrté 
*) Se Stals-Tidningen för år 1836 N:o 51. 
