226 
duktiva kraften, åtminstone genum en sig Jervid 
insmygande allmännare farhåga för antalets ökande 
af tärande medlemmar, icke må heit och hållet 
förnekas, kan dock icke ofvanberörde förmodan 
såsom en absolut sliitföljd antagas, då på sätt 
den vid 1840 års qvinqvennii-berättelse under 
N:o 49 bilagde tabellen fidlständigare utreder, 
af mer än 120 exempel på under sist framlupne 
25-åriga period i åtskilliga län inträffade goda 
och ymniga skördeår, 35 likafullt det efterföl- 
jande förete mer eller mindre minskning i na- 
tiviteten. 
Hvad angår i riket 
In^ångne Äktenskap , 
så har, i öfverenstämraelse med bilagan Litt. 
D, inom länen särskilt antalet varit störst föl- 
jande år, nemligen: 
1816 i Elfsborgs och Wäst manlands län, 
1818 i Kronobergs län, 
1822 i Stockholms, Upsala, Jönköpings, Malmö- 
hus, Skaraborgs och Wärmelands län, 
1823 i Östergöthlands , Galmare, GottJands Ner- 
rikes och Kopparbergs län samt i Stock- 
holms stad, 
1824 i Södermanlands län, 
1827 i ^Västerbottens län, 
1828 i Jämtlands län, 
1829 i Gefleborgs, Wäster-Noir lands och Norr- 
bottens län, 
1834 i Blekinge, Ghristianslads och Hallands, samt 
1835 i Götheboro[s län och i Stockholms stad till 
jemt lika antal som år 1823. 
Redan häraf inhämtas giftermålens inträffade 
allmännat e minskning under sista q\ inq vennii-pe- 
rioden, h vilket än närmare upplj^ses af följande 
resultat af bilagan föi* hela riket, nemligen: 
