260 
närmare än kyrkoherden, synnerligast på lands- 
bygden, äga, eller kunna på lämpligt och ända- 
må Isenlisft sätt inhämta kännedom om församlin^s- 
boarnes bättre eller sämre vilkor, cch minst om 
där befintlige undervisnings-, samt helso- och 
fattig-vårdsanstalter. Hvad deremot angår folk- 
mängden i försam Hngen till sin sysselsättning, 
eller specifikation till yrken och näringar, att 
förtiga flere andra specielare uppgifter, torde nog- 
grannheten ofta fordra en vidsträcktare och sär- 
skilt möda i och för dithörande underrättelsers 
inhämtande, hvarföre det ock, i de af Kongl. 
Maj:t i nåder fastställde föreskrifterna, blif vit pre- 
sterskapet medgifvit, att af mantals-commissa- 
rierne i städerna och häradsskrifvarne på landet 
begära och erhålla de för sådana anteckningar 
möjligen felande upplysningarne. Hvad som här- 
vid sökas och upplysas bör, är väl både genom 
sjelfva rubrikerna, samt genom särskilt gifna fö- 
reskrifter och förklaringar utredt, men erfaren- 
heten har dock under framfarna tiden visadt, 
hurusom, allsköns bemödande om tydlighet i de 
sednare oaktadt, dessa dock esomoftast blifvit 
missförstådda, eller olika tillämpade, än af con- 
tractsprostarne, som nu ombesörja sammanräk- 
ningen, och än af contractisterne i de af dem 
afgifne tabellerna, h vilka olikheter, rättade där 
de kunnat utrönas, likväl ofta nog torde hafva 
blifvit, och till någon del måste fnblifva oupp- 
täckta vid saknaden af sjelfva församlings-tabel- 
lerna. Genom formidärei nas här of van oinnämda 
förändringar i thv> att i de årliga hufvudsum- 
morna af födde, vigde och döde samt i de qvin- 
qvennale, folkmängden så till antal i det hela, 
som i vissa åldersperioder numera äfven försam- 
lingsvis i prosteri-tabellen upptagas, har visser- 
