340 
DoiAs har, sä viJt mig äi* bekant, seder- 
mera af dessa åsigter aldrig gjoi t någon tillämp- 
ning; LiEBiG hor likväl vidhållit dem och hans 
organiska keini begvnnei med dessa ord: Den 
organisl'a kemien är de sammansatta radikalernas 
kemi. 
Båda desse kemister företoc^o, hvar på sitt 
sätt och samtidigt med framställandet af den nu 
anförda åsigten,ett försök att theoretiskt föi klara 
de förluster af vatten, som vattenfiia dubbel- 
salter af vinsvrad antiniDUoxid med andra baser 
t/ 
lida vid upphettning till + 200", h varvid deras 
förklaringar likväl gjoides på ett sätt, som synes 
visa> att ingendera tänkt på de i det anförda så 
varmt förordade lärosatserna. 
Någon tid, innan förklaringen om organiska 
radikaler afsjafs, hade Doias besvnt en närmare 
undersökning af elt af Gay-Lussac upptäckt fak- 
tum, att vax, leuiuadt i vattenfri chlorgas, för- 
bvter denne efter hand till saltsyi egas , utan alt 
gasens \ulum ändras, hvaraf följde att vaxet mi- 
slat väte och upptagit chlor, i ett sådant föi- 
hållande att båda i gasform intaga lika vulumer. 
Dumas insåsj hela vigten af detta fenomen 
för läran om den organiska sammansättningen , 
och begynte studera lagarna derfor. Han ådaga- 
lade dervid, att i det slöi re antalet af organiska 
ämnen, som behandlas med chlor eller brom , 
sker ett utbyte af väte mot saltbildaren , i de 
vanligaste fallen, till lika eqvivalenter af de mot 
hvaiandra utbytta grundämnena. Detta gaf an- 
ledning till en theoretisk fi amställniiig af detta 
fenomen, b vilken han kallade suhstitutionstheori , 
och der det vanligare fallet, att de mot h var- 
andra utbytta grundämnenas eqvivalenter äro lika, 
fick namn af Metalepsi. Han visade dervid, att 
