345 
som viitet, och äro följaktligen antagna att vara 
placerade så, som en eqvivalent väte sitter i bit- 
termandeloljan, såsom förebild. Det femte ex- 
emplet har den särdeles stora märk värdigheten , 
att samma rum, som i biltermandeloljan anses 
hafva varit fyhlt af 1 eqvivalent väte, är der 
tillräckligt, icke endast åt 2 eqvivalenter väle, 
utan, ännu derutöfver, åt en eqvivalent qväfve. 
Den mekaniska omöjlighelen äi* i denna teori 
intet hinder, och metalepsiens aidiängare göra der- 
före ingen svårighet i att låta en eqvivalent väte 
substitiieras af 4 atomer eller eqvivalenter syre 
och en eqvivalent qväfve, eller af två atomei' 
sjie och en atom svafvel. 
Det är således den lättast användbara af alla 
teorier och det bör derföre icke väcka forvå- 
ning, att den, i detta ögonblick, är för organiska 
föreningar den alhnännast begagnade, h vartill dess 
upphofsmans välförtjeiita ryktbarhet i annan väg 
väl också hufvudsakligt bidragit. Hans afhandlin- 
gar hafva som oftast, sedan denna teori publi- 
cerades, burit titeln af Mémoires sur les types chi- 
miques. 
Mycket mera skulle visserligen vara att här 
ännu anföra ur denna teori, meji det anförda 
är tillräckligt att gifva ett begrepp om den me- 
taleptiska typteoriens sätt att betrakta den ratio- 
nella sammansättningen i den organiska kemien. 
Samtidigt med Dumas har Laurent bearbetat 
och varierat detta föreställningssätt i oändlighet. 
Den ovanliga mängd af nya föreningar han, un- 
der sina verkligen förtiäffliga forskningar, lyckats 
frambringa, har beredt honom ymniga ämnen att 
derpå, före någon annan, försöka sina åsigter, och 
då de endast i denna drägt blifvit framställde 
och hans nomenklatur helt och hållet derefter 
