347 
raed båda på en gång. Så till ex. är, efter 
honom, formjlsyrans lalionella formel CHO-f-C, 
tartrjlsjrans 2CH0 + C + C. Citronsyrans är C^H^O 
-fC+C ocli den der med isomera äpplesyrans 
Graham antager att de enkla atomerna af 
hvart och ett grundämne sig emellan förenas efter 
vissa typer, af ett bestämdt antal atomer i en 
oföränderhg och bestämd ordning. När grund- 
ämnena förenas, så utvexlas atomer ur typerna, 
genom ett slags dubbel dekomposition , och orga- 
niska föreningar uppkomma, då ur kolets typ kol- 
atomer utvexlas euiot atomer af väte, qväfve och 
syre ur dessas typer, som i stället antaga kol- 
atomer. 
Det är uppenbart att på detta sätt hvar och 
en som företager sig ett försök öfver den ratio- 
nella sammansättningen i den organiska kemien, 
och som icke finner sig belåten raed någon före- 
gångares, skapar eller diktar en ny åsigt,ochdet 
gifves intet skäl h vårföre detta skulle finna en 
gräns, så länge man ej bryr sig om något rätte- 
snöre för sättet att härvid gå till väga. 
Jag har anfört att vi, i lagarna för grund- 
ämnenas föreningar i den oorganiska naturen, hafva 
ett sådant rättesnöre. Men dervid händer oftast 
att vi, äfven med det riktiga ledbandets tillhjelp, 
icke kunna komma till klara begrepp. Då måste 
vi nöja oss med den empiriska sammansättningen 
och uppskjuta utvecklingen af den rationella, till 
dess våra kunskaper mognat tillräckligt för att 
ådagalägga den. När detta inträffat, inses den 
genast af alla och igenkännes för den rätta. Att 
intill dess fylla vetenskapen med fantasispel, är 
att gå vilse, i stället för att gå längre fram. 
