348 
Hvilka åsigter af den rationella organiska sam" 
inansättningen kunna anses öf verensstämma med för- 
eningslagarna i den oorganiska naturen? är en 
som jag nu skall försöka alt besvara. 
Idéen om sammansatta radikaler och om de- 
ras (öl aningar med syre, svafvel, sallbildate m, 
fl. instämmer, såsom jag redan i det föregående 
visat, bäst med den ledning för omdömet vi kunna 
hemla från den oorganiska naturen. Det är här 
icke min mening att utveckla denna ide. Detta 
har långt för detta skett och jag hänvisar der- 
löre, i afseende derå, till 5: te Tyska uppl. af 
min Lärbok i kemien , Del. I, s. 672 och följande. 
Men denna ide, äfven förutsatt att den är 
riktig, såsom ock försöken deröfver synas ådaga- 
lägga, är så långt ifrån att för oss afslöja den 
ief vande naturens hemligheter, såsom. Du3ias der- 
om förmodat, att den, rörande dem, upptäcker 
alldeles intet. Också är antalet af de samman- 
satta radikaler , som vi hittills lyckats någorlunda 
säkert lära känna, ylteist linga. 
Om vi, i hvar och en föieiiing af kol och 
väte, eller af kol, qväfve och väte, med syre, 
ville betrakta för en gifven radikal, hvad som 
icke är syre, så skulle vi deraf ledas till fullt så 
irriga begrepp, som om vi i forinyloxitl-s vafvel- 
syra (Melsen's Acide sulfacetique) ville betrakta 
föl' syrans radikal allt hvad som icke är syre. 
Svafvelsyra är nemligen deri på ett alldeles eget 
sätt förenad, eller hvad vi kalla kopj^lad , med 
fojmyluxid, som följer syian i alla dess förenin- 
gar med basei'. Jag har ledan i den nyss cite- 
rade upplagan af min Lä i- bok, D. I, s. 459. dit 
jag hänvisar, anfört de theoretiska åsigterna om 
detta slag af föreningar. Det intiä/Tar allmänt, 
och 
