362 
af elektricitet geiiorn luften blir möjlig, så börja 
dess elektriska moleculer att röra sig, hvilket icke 
upphör förr, än ett nytt jemn vigtslillstånd upp- 
kouioiit. På detta sätt blir den lika utbrednin- 
gen af ledarens naturliga förråd på positiv och 
negativ elektricitet rner eller mindre upphäfd, och 
den jttt ar sjelf elektriska fenomener. Men så snart 
ledarens elektriska veikan utåt börjar blifva mäik- 
bar, verkar den tillbaka på den fördelande krop- 
pen, och förändrar, om äfven denna är en le- 
dare, dess elektriska tillstånd, hvaraf inses, att 
den fördelande verkan är ömsesidig, eller att båda 
ledarne verka fördelande på b varandra. 
Di\ en ledare är utsatt för elektrisk fördel- 
ning, måste nian göra noga skillnad mellan dess 
isolerade och icke isolerade tillstånd. Är ledaren 
isolerad, kan ingen del af de genom sönderdel- 
ning af det elektriska noll uppkomna motsatta 
elektriciteterna bortgå, och båda ulbieda sig till 
lika myckenhet på dess yta, och kunna här un- 
dersökas medelst profskifvan. Enligt eifarenheten 
samlar sig den elektricitet, h vilken är olikartad 
med den fördelande kroppens, isynnerhet på de 
delar af ledarens yta, som äro vända mot denna; 
den likai tade deremot isynnerhet på den från- 
vända ytan. Båda elektriciteterna öfvergå små- 
ningom i h varandra, och äro åtskilda genom en 
indilfereiit zun eller linea, hvarest det elektriska 
noll ännu eger rum. Med ledarens afstand från 
den fördelande kro])pen förändrar sig denna linea, 
äfvensom hela anordningen af de båda elektiici- 
telerna, likväl är knappt möjligt, att med afse- 
ende härå, gifva några allmänna reglor. 
Vidröres den för den eleklriska fördelningen 
utsatta ledaren, b vilken jag i korthet vill kalla 
den fördelade, afledande, så försvinner hos den- 
