365 
i Jenivigt med verkiiingarne af den fördelande 
kroppens elektricitet, och liäraf följer, att nian 
kan anse moleculerna af den elektricitet, som 
blifvit meddelad ledaren, hvarken underkastade 
attraction eller repulsion till följe af den i leda- 
ren redan för handen varande elektriska kraften, 
Häraf är således klart, att dessa raoleculer, en- 
dast följande sina egna frånstötande krafter, måste 
begifva sig till ylan af ledaren, och här anordna 
sig alldeles så, som vore ledaren förut icke eiek- 
triserad. I anseende till den fördelande krop- 
pens oledande egenskap, förändras icke utbred- 
ningen af dess elektricitet genom den ledaren med- 
delta elektriciteten, och det den förra motver- 
kande elektriska lager på ytan af ledaren kan an- 
ses bestå oförändradt, Häraf följer, att elektri- 
citetens täthet i en gifven punkt på ytan ai le- 
daren efter meddelningen , är algebraiska sum- 
man af den fördelade elektricitetens täthet före 
meddelningen, och den meddelade elektricitetens 
täthet i samma punkt, då den sednare utbreder 
sig i den isolerade och neutrala ledaren utom den 
fördelande elektricitetens verkningssfer. Är den 
ledaren meddelade electriciteten till myckenheten 
lika med den genom fördelning i denna upp- 
väckta elektriciteten , till beskaffeiihet deremot den- 
samma motsatt, så blir ledarens elektriska till- 
stånd alldeles detsamma, som före den afledande 
vidröringen. Känner man således den fördelade 
elektricitetens utbredning i den icke isoleiade le- 
daren, och utbredningen af en lika mängd elek- 
tricitet i ledaren, då fördelning icke eger rum, 
så kan man lätt beräkna elektricitetens täthet på 
ett gifvit ställe i den icke afledande vidrörda le- 
daren. Om t. ex. den fördelade ledaren är en 
kula, så blir genom den meddelta elektriciteten 
