378 
vergens, och den fördelande verkan öfverhufvud ? 
fortfara en sLund, sechn den fördelande kroppen 
blifvit afliigsnad. Detta är likväl ingalunda fallet, 
så vida ingen verklig meddelning eger rum. 
De fördelningsförsök, b varom bär är fråga, 
blefvo af Fech^er, ocb äfven af mig sjelf, vanli- 
gen så anställde, att en profskifva blef afledande 
vidrörd i elektriska skuggan af den med jorden 
förenade ledaren, ocb sedan isolerad förd till ett 
elektroskup. En anmärkning af vigt vid detta för- 
farande kan jag här icke förtiga. Så snart nem- 
ligen profskifvan blir vidrörd med fingern eller 
en annan ledare, kommunicerar den genom det 
ledande golfvet med den ledare, b varpå den för- 
delande kroppen omedelbart inverkar, ocb båda 
tillhöra samma system af ledare. Då jaij hörjade 
sysselsätta mig med dessa försök , märkte jag snart, 
att en profskifva, som blef anbragt på ledarens 
baksida, ocb endast ofullkomligt slutade till, an- 
tog lika mycken elektricitet, som en annan lika 
stor profskifva , som no£:are lade sig efter ytan. 
Sednare anställdes fuljande försök: 
En tiädtafla, 9 tum bred och 3 lin. tjock, 
på båda sidor belagd med stanniol , lades horizon- 
telt på ett bord, så att 10 tum af dess längd fritt 
räckte framom bordskanten. Under taflan blef en 
måttligt starkt positivt laildad och förut uppvärmd 
Levdnisk flaska på | qvaihafot beläggnin,; så ställd, 
att kulans afstånd fum taflans nedra yta \ar ^ 
tum, och dess afståijd från främre randens ver- 
tikalyta så sturt, att det paralblijjipediska rum- 
met öfver taflan var i elektriska skuggan af hela 
flaskan. En rund skifva af förtennt jernbleck , 1 
tum 10 lin. i ti ia meter, isolerad medelst en lång 
gummilacksljelk , lades på taflans ö'ra yta, midt 
emoi kulan, så att den icke fidlt nådde randen. 
